Tábor Zálesáků, o kterém si čteme v kronice z roku 1982, se pomalu chýlí ke konci. Jaký byl jeho závěr?
11. den – úterý 25.8.92
V tento den náš oddíl vyrazil do Hanušovic. Ráno jsme dostali balíčky a vykopnutí ze dveří (+ omluvu). Do Hanušovic jsme jeli vlakem. První cíl zde byl najít zdravotní středisko. Protože David s nohou něco měl (asi zlomená). Potom se ukázalo, že zlomená není (škoda), že je jen naražená. A proto jsme šli do lékárny. Tam nám však dali polovinu toho, co jsme potřebovali. Cestou zpět se Míla ještě cpal a udělal ze sebe zmrzlináře Krkovičku, protože nám nedal ochutnat Čoko-mix.
Skřet
12. den – středa 26.8.92
Dnes jsme pro změnu jeli zas do Jeseníků. Sem jsme jeli vlakem a na vlak jsme šli. Ve městě Míla sháněl Čoko-mix a Lékárnu. Lékárnu našel dříve. Proto jsme dokoupili potřebné věci. Míla byl však celý sešlý, protože nesehnal zmrzlinu. Ale nakonec se na něj štěstí usmálo a Čoko-mix sehnal. Potom jsme jeli zpět.
Skřet
13. den – čtvrtek 27.8.92
Dopoledne se šlo nakoupit, protože přijela pojízdná samoobsluha. Sehnali jsme všechno mimo brambor. Prodavač nám poradil, abysme si je šli nakopat za les. To jsme neudělali a na Kamzíkovo naléhání, jak je strašně moc potřebuje, jsme se pro ně vypravili do Jindřichova. Se mnou šel Ingoust, Mrazík a David. V bližším obchodě brambory neměli, tak jsme se občerstvili Mrazíkem (ne tím z oddílu, ale zmrzlinou) a šli jsme dál. Ve vzdáleném krámu jsme koupili 20 kg brambor a vajíčka. Vajíčka nesl David a my ostatní jsme se střídali ve vezení brambor. Vedro udělalo své a tak po příchodu do tábora jsme byli K.O. Následoval poněkud zpožděný oběd. Polední klid se nějak protáhl až do večeře, to byl počátek vedřin. Po večeři byla etapa.
Míla
14. den – pátek 28.8.92
Tento den se konaly vedřiny. Z programu se nesplnilo vůbec nic. Půlka tábora byla K.O. a někteří by si nejraději vlezli do lednice. Tam bylo asi tak nejlíp.
Večer byl oheň, na kterém se v alobalu opékalo kuře.
Míla
15. den – sobota 29.8.92
Vedro sice stále trvalo, ale program jsme už začali plnit. Dopoledne byl turnaj v pinkponku a uklízela se chata. Pinkponk se kvůli vedru nedohrál a neschopná služba uklízela dlouho do večera. Tak se nekonal ani táborový oheň a místo něj se uklízelo.
Míla
16. den – neděle 30.8.92
Ráno se hned od rána uklízelo a dobalovalo. Pak jsme předali chatu a šli jsme na nádraží. Čekala nás dlouhá cesta do Prahy. Tam náš tábor skončil.
Míla
Sdílet na Facebooku
© Stránka vygenerována za 0.0034 sec. | Aktuálně máme v databázi 8376 článků
práva na články náleži jejich autorům, provozovatel magazínu nenese žádnou zodpovědnost za škody způsobené prohlížením těchto stránek.
Magazín provozuje ICOK (administrátor Miloslav Fuček)
http://icok.icok.cz | http://wwww.mfsoft.cz
Bazény na míru | Bennewitzovo kvarteto | Lady XL Fashion | Optika v Praze | Světové brýle.cz | Inspiro ERP systém | Bezpečnostní poradce | Fass-Hasicí technika | Dukla - Atletika | Dukla Praha